Ние правим знаци всеки път, когато има някакъв застой.
Превод:
KiMiTo Golden^Fool
Редакция:
KiMiTo
Докато продължаваме това безкрайно пътешествие.
Стайлинг/тайпсет:
KiMiTo
Всеки път се втурваме към него, но то ни избягва на далечно разстояние.
Поздрави за всички наши фенове!
Уебсайт:
balito
Но сега, няма от какво да се страхуваме.
Силните връзки, които обвързват нашите сърца
никога няма да се заличат.
След търсене, продължило цял живот, ние най-накрая пристигнахме
тук, където са линиите на периода.
Нека заменим цялата ни скръб и ярост със сила.
Съдба, която e в рамките на нашия досег.
IceFanSubs
представят
Спомняш ли си първият път, в който се срещнахме, Кимбли?
Изглежда, че сега позициите ни са разменени! - Не ме подценявай!
Епизод 39
Мечта
Кимбли, копеле такова!
Защо... Защо Уинри е тук?!
Тъкмо щяхме да заловим Скар, а сега тя е негова заложничка!
Отдръпни се.
Идиот!
Спри, Пурпурeн алхимико!
Не виждаш ли, че Уинри е с него?!
Не ми пречи!
Чакай, Скар!
Кимбли-сан, не приближавайте сградата! Опасно е!
Отстъпление!
Задава се буря! По-бързо!
Чудесен актьор си. - Не се преструвах.
Наистина съм ядосан на себе си, че съм такъв страхливец и позволих това да се случи.
Защо уби родителите ми?
Каквото и да кажа, ще звучи като извинение.
Факт е, че аз убих Рокбел.
С тази ръка...
Момиче, имаш право да ме убиеш.
Ако това продължава така, ще умреш от загуба на кръв.
Уинри! - Знам.
Но съм сигурна, че мама и татко биха направили същото.
Това е живот, който мама и татко спасиха.
Сигурна съм, че е имало защо.
Да не би да ми прощаваш?
Не ме разбирай погрешно! Няма да ти простя за това, че несправедливо уби родителите ми!
Уинри...
Не се тревожи, няма да плача.
Нали ти обещах, че следващият път, когато плача, ще го правя от радост?
Ей, Скар.
Въпреки това, което каза Уинри, аз още искам да те пребия
и да те влача около гроба на Рокбел, за да им поискаш прошка.
Да се свържа ли с щаба? - Да.
Мисля, че се казваше Майлз.
Може ли да те попитам нещо? - Какво?
Нарече ме сънародник, нали?
Да.
След като дядо ми е ишбалец.
Искаше ми се да се видим под други обстоятелства, червенооки братко.
Защо си на страната на аместрианската армия?
Защото искам да променя отношението на хората в страната към ишбалците.
Съмнявам се, че хората биха променили отношението си толкова лесно.
Не знам колко време ще отнеме.
Но има неща, които само аз, човек със смесено потекло, мога да направя.
Аз съм нещо като ишбалски камък, захвърлен в аместрианската армия.
Но може да дойде време, когато малкото камъче ще се превърне в гигантска скала.
И по ирония на съдбата, човекът, накарал ме да осъзная това е чистокръвен аместрианин.
Аз съм изпълнен с омраза, зародена по време на гражданската война.
Радвам се, че някой като теб съществува.
Майоре.
Искам да говоря с щаба. Тук е Майлз.
Заловихме Скар в сграда в район Д.
Кажете на Кимбли за това.
Каквото и да е положението ти, не мога просто да те оставя да избягаш.
Заслужаваш да те осъдят.
Почакай. - Кой си ти?!
Мей!
Д-р Марко!
Моля да не отвеждате този мъж.
Това е лошо, Кимбли-сан.
Облаците се движат бързо. Времето се влошава.
Тогава да побързаме.
Дешифриране на документи от изследване? - Това е научно откритие,
което комбинира алхимията на Аместрис и Ксинг!
Но най-важните части са написани на древен ишбалски език.
Само Скар може да ги разчете.
Затова...
Ти си момичето, което знае Източна алхимия, нали? Имам заповед
да те отведа в крепостта. - Какво?! Мен ли?
Не се тревожи. Беше ми заповядано да ти направя топъл прием.
Така... Ако Скар не бъде задържан...
...и ако не им кажем, че Марко е тук...
Може би засега най-добре ще е да ги скрием в Бригс.
Я почакай, какво по дяволите?!
Ще го скрием?!
Нали ви е нужен, за да дешифрирате документите?
Побеснявам, само като си помисля, че трябва да го помолим за помощ.
Защо просто не го предадем на Кимбли и... - Преобразуващ кръг,
направен от хората в страната. И историята на самата страна.
Генерал Армстронг ми разказа всичко. Нещо предстои да се случи.
Нещо, което ще обхване цял Аместрис.
Дешифрирането на документите не е ли по-важно от всичко друго в момента?
Също така съм уведомен, че г-ца Рокбел е взета за заложник.
Ако направим това сега, бихме могли да обвиним Кимбли за това и да я скрием някъде.
Скар, ако решиш да ни помогнеш, можем да отложим съдебния процес за някой друг път.
Какво ще кажеш? - Нямам друг избор, нали?
Обещавам да ви помогна.
Наистина ли?
Заклевам се в ишбалската си кръв, червенооки братко.
Значи така.
Съжалявам, но ще трябва да почакаш още малко, за да го осъдиш.
Добре.
А, да, бях забравил за тези двамата.
Убийте ги. - Да.
Е-Ей!
Чакай! Не трябва да ги убиваш!
Само ще си навредим, ако ги оставим живи. Направете го.
Няма ли нещо друго, което може да направиш, освен да ги убиеш?!
Проявявате милост, а?
Няма нужда от това. Вие сте просто деца, които не знаят нищо.
Така или иначе няма бъдеще за нас, след като имаме такива тела.
Ако ще ни убивате, просто го направете. - Нямате ли семейство или хора,
които са важни за вас? - Естествено, че имаме.
Но когато бяхме преобразувани в това положение, ни обявиха за мъртви.
Оттогава не сме ги виждали. - А не искате ли да ги видите?
Дори и да искаме, не можем да направим нищо. Само ни погледнете.
Значи не искате да върнете предишните си същности?
Примирявате се с тези тела?! - Разбира се, че не!
Искаме отново да станем нормални!
Ето ви отговора тогава. Не говорете така, сякаш вече сте се предали.
Дори не сте проучили възможността да си върнете предишните тела.
От къде, по дяволите, знаеш как се чувстваме? - Няма начин да...
Ще си върна тялото обратно. Няма да се предам,
независимо от това колко време ще ми отнеме!
Майоре!
Какво има? - Това не е на добре. Задава се буря!
Няма да можем да се придвижим в бурята с екипировката, която имаме.
Така няма да можем да се върнем в крепостта.
Какво ще правим?
Това е миньорски град, нали?
Защо просто не тръгнем по подземния минен път? К-Какво?!
Просто след като това е голяма мина, си помислих, че трябва да има път,
преминаващ през планината...
Т-Така мисля... - Това е! - Йоки-сан!
Все пак в моята мина имаше такъв!
Това ще свърши работа! Изходът на мината е отвъд планината.
Добре.
Ако се сблъскаш с войници от Бригс, им дай това.
Тук съм описал ситуацията, така че, те трябва да ви намерят убежище.
Длъжник съм ти.
Мисля, че само остана да решим какво ще правим с момичето.
Дали ако дойде с нас, братята Елрик няма да бъдат основните заподозрени за липсата й?
Все ще измислим нещо. - Не че се хваля, но умеем доста добре да се преструваме.
Не, Кимбли е доста подозрителен мъж.
Ако не обсъдим това добре, със сигурност ще се осъмни в нас.
Може да е малко странно, че точно аз го казвам...
Но...
Ами ако бъда похитена от Скар?
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu
"Похитена"?
Искаш да кажеш...
Освобождаваме го и...
Да. Скар бяга с мен в ръце. И ти се преструваш,
че отчаяно се опитваш да го спреш, или нещо подобно.
Мислиш ли, че ще ти дадем да направиш нещо толкова опасно?! - И без това съм заложничка!
Трябва да рискувам живота си, за да избягаме, или всичко ще се провали!
Но със Скар?!
Точно така! Няма нужда да рискуваш живота си!
Престанете да се опитвате да правите всичко сами! Писна ми!
Решавайте бързо. Бурята приближава.
Скоро няма да можем да мръднем оттук.
Отрядът на Кимбли е тук!
По дяволите!
Скар, ако нещо се случи...
Знам. Ще спазя обещанието си.
Може ли...
Може ли да вземете и нас?
Знам, че ни нямате доверие, затова можем да останем вързани.
Кимбли е безмилостен към провалилите се.
Ще бъдем убити.
А ние...
...не искаме да се предаваме!
Можем да ви се доверим, нали?
Ако ни предадете и се изправите срещу нас, страната ще бъде унищожена.
Включително и скъпите за вас хора.
Чакай! Какво имаш на предвид?!
Централата не ни е казвала подобно нещо!
Кажете ни още! Какво става?!
Така добре ли е?
Да. Така ще се чувствате в безопасност.
Скар, време е да преминем към действие.
Знам.
Изпълни клетвата, за която се зарече в ишбалската си кръв.
Г-це, свалете си обиците!
От метал са, нали?
Ако не ги свалите, ще замръзнат.
Ед.
Пази ми ги.
Ще те чакам в крепостта!
Кимбли, идиот!
Защо не наглежда Уинри, по дяволите?!
Тревожа се за Зампано и Джерсо.
Или са били убити от Скар, или бурята в момента ги затруднява...
Скар също трябва да е затруднен.
Трябва да е някъде в града!
Трябва да планираме следващия си ход, докато сме още тук!
Бурята наистина ни спаси положението...
Надявам се всички да стигнат до крепостта.
Майор Майлз, обаждат ви се от Бригс.
Тук е Майлз.
Какво?!
Значи ти си дъщерята на Рокбел.
Чувал си за родителите ми?
Всеки доктор, който е бил в Ишбал, знае за тях.
Изпълниха дълга си като доктори, без да се страхуват за собствения си живот.
Няма да ти простя за това, че несправедливо уби родителите ми!
Трябва да издържиш.
Значи трябва да простя действията на армията?
"Издръжливост" и "прощаване" са две различни неща.
Не трябва да прощаваш несправедливостта. Като човек, ти трябва да презираш злото.
Но трябва да издържиш.
Трябва да сложиш край на веригата от омраза!
Ако се съберат много негативни емоции, то те ще се разпръснат по света.
Но е възможно да събереш позитивните емоции и да водиш света към тях.
Точно затова изучавам алхимия.
О, пристигнахме.
Какво е това място? - На минните офицери е.
Тук трябва да има... А, ето.
Ето, подробна карта на мината.
Изглежда доста сложна. Не разбирам кое на къде отива.
Можем да поемем по тази пътека, виждате ли?
О, много си добър.
Продължавай с комплиментите!
Така би трябвало да преминем планината много по-бързо, отколкото предполагахме.
Ей, д-р Марко... Мислиш ли, че тези документи съдържат
някаква информация относно това как да си върнем телата?
Има такава вероятност.
Но е трудно да се каже, защото това не е позната за нас алхимия.
Имам вяра, докторе! Наистина искам да видя семейството си!
Въпреки че жена ти винаги те е водила за носа?
Сигурно искаш да видиш само дъщеря си.
Гледай го ти! Винаги ставаш гаден, като се напиеш,
затова синът ти трябва да те изхранва. Сигурен ли си, че имаш куража да го видиш?
Това беше гадно.
Има ли нещо, Мей-чан?
Не.
Просто се чудих кога ще мога да се върна, сигурно хората ми ме чакат...
Философският камък използва живота на хората.
Не бива да търся подобно нещо.
Дори да му кажа как да си направи камък, без да занеса такъв,
императорът несъмнено ще си направи.
Жертвайки толкова много хора...
Безсмъртие... Какво да правя?
И този отговор може да се крие в тези документи.
Затова да се опитаме да стигнем до крепостта, за да ги разчетем.
Прав си.
В крепостта вече не е безопасно?!
Генерал-майор Армстронг е била повикана в Централата.
Много войници от Централата сега са в крепостта.
Сигурно Кимбли го е предложил.
Доста говори по телефона, докато беше в крепостта.
Чакай малко. Ако генерал-майорът вече не е там...
Някой лоялен към Брадли офицер ще бъде оставен там.
Значи Уинри и другите...
Ще бъде много по-трудно да ги скрият сега. Това е проблем. Ако нещата се влошат,
ще попаднат в ръцете на врага...
Някак си трябва да ги предупредим!
Невъзможно е да ги последваме в тази буря.
Но не можем да ги оставим така!
Тръгвам.
Аматьорите не бива да подценяват бурята!
Ще изпие силата ти за минути и ще измръзнеш до смърт.
Има още един вариант.
Има някой с тяло, което не познава умора и няма да измръзне.
По-лошо е, отколкото очаквах...
Сега, къде е табелата...
Ето!
Не виждам нищо с този сняг навсякъде.
Какво беше това? Тялото ми?!
Защо?
Невъзможно е да поставиш душа в тяло, което не й принадлежи.
Тяло, което не притежава душа...
Реакция на отхвърляне!
Старото ми тяло си иска душата!
Хайде! Дръж се!
Трябва да побързам.
Алфонс Елрик.
Едуард Елрик.
И...
...Ван Хоенхайм.
Изуми Къртис, вероятно.
Само още един.
Обещанието, което никога не успяхме да направим
отново,
се опитва да сграбчи нашето бъдеще.
Защо не можем да се радваме
от все сърце,
когато получим нещо, което винаги сме преследвали?
Стичащите се сълзи не са от слабост или разкаяние.
Те са фрагменти, породени от агония.
От всички моменти и съдби,
осъзнах, че има едно сигурно нещо.
Дори ако нещата станат трудни и съм на своя предел,
отказвам да се предам.
Моля те, не ме пускай.
Мога да усетя топлината на дясната ти ръка,
където тя плътно се свързва с моята лява.
Път към един непознат свят.
Право на сърцето, което търси нещо ново.
Човек не може да върви срещу желанията на сърцето си,
но конфликтите винаги се зараждат.
Следващият епизод на Металния алхимик:
Епизод 40: Хомункулус.
Епизод 40
Хомункулус
Честният няма да е този, който ще победи. А онзи, който преодолее границите.
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu